Skal skærmene helt væk i indskolingen?
Det handler om balancer og kvalitet - ikke om skærmtid
Jeg kommer lige fra 3.a på min skole, åbner for nyhederne og ser at et byrådsmedlem i Københavns Kommune overvejer at tage skærmene helt ud af indskolingen.
Efter de nye PISA resultater, lægger ministeren vægt på at vi skal have mindre skærmtid, for at få bedre resultater.
Andre steder fra lyder samme toner - pendulet svinger fra "Alt digitalt er godt" til "Jo mindre skærmtid jo bedre".
Det er min klare opfattelse, at begge dele er lige forkert. Det handler om balance og kvalitet i undervisningen. Med de manglende nuancer risikerer vi at smide en masse fantastisk, kreativ, legende og ikke mindst vigtig undervisning ud - måske til fordel for flere timer med snuden i en bog og endeløse kopiark.
Det er ikke svært at finde elever, der syntes de bruger for mange timer foran skærmen - ligesom det ikke er svært at finde elever, der er ved at gå kolde i kopiark og bogsystemer.
Vi skal variere undervisningen og motivere eleverne - ikke tælle tider ved skærme og bøger.
Voldsom skræmmeretorik i bedste sendetid skubber også på "mindre skærmtid" dagsordenen hos både elever og undervisere. Ofte handler debatten i første omgang om sociale medier og børnenes brug af skærme i fritiden, men tendensen er at der hurtigt bliver trukket paralleller direkte til undervisningssammenhæng. Det giver en skæv og ukonstruktiv debat.
Jeg har efterhånden afholdt flere oplæg om begrebet skærmtid, for skoler, skolebestyrelser, byråd og haft mange gode samtaler om netop dette emne. Og det er faktisk sigende, at når vi taler længe og lyttende nok, er vi faktisk ikke ret uenige. Vi har bare forskellige udgangspunkter.
Hvis du læse mere om mine tanker om emnet, har jeg samlet lidt her.
Og også lige et debatindlæg fra prof. Lars Qvortrup.
Kommentarer
Send en kommentar